|
Iz novih knjiga
Ana Atanasković
JELENA ANŽUJSKA
![Ana Atanasković: JELENA ANŽUJSKA](../../images/kp/kp02/ana-atanaskovic.jpg)
(„Art-Projekt”, Zrenjanin, 2010)
1.
Priđite mi. Imam nešto da vam kažem.
Saslušajte me. Usudiću se da koristim Reč (onu koja je postojala
pre svega, u početku). Pozajmljivaću reči, koje su bile i biće i
pokušaću da ih istrgnem iz njihovog uljuljkanog, vanvremenog,
bezbojnog staništa, da biste me čuli i razumeli. Upamtite dobro,
jer pričanje priče je kao višemesečni porođaj, neprestani nagon
koji grudva reči u grlu.
Na drugačijoj sam stazi i sada moje
oči poniru dublje, ali me lako možete osetiti i čuti. Samo mi
priđite.
Naslonite se na kamene zidove
obnovljenog, oživelog manastira Gradac, koga je nosila bujica
reke, obgrlite ih, utoplite ih svojim telom, tu sam, tu je moj znoj,
moje oko, moj dodir, moje koleno. Govorim kroz beli kamen peščar,
šapćem kao val. Moje je grlo u tim zidovima. Neprekidno
prosipaju izgovorene i neizgovorene reči. Pronađite moj
obraz u belini zida koja je ostala na mestu slike mog lica.
Radujte se pred mojom novom ikonom u grimiznoj odori, pred
mladolikim licem uokvirenim maramom boje mesečine. Napišite
vaše ime na papiru da se izgovori na jutrenju. Oslušnite šumu
iznad konaka manastira, pod vetrom se čuje kao da pada gusta,
sitna kiša.
Umijte se u večnoj vodi Ibra.
Pronađite me u Ulici Kraljice Jelene
u Beogradu, zavijutku ispod prelaza-mosta, u podnožju jedre
šume. Ulica liči na primorsku. Zađite iza velike, lepe,
starinske, žute kuće sa visokim odžacima, čelo joj je okrenuto ka
šumi. Pronađite me.
Siđite do obale, na Malu i Veliku
Kraljičinu plažu u Miločeru, uberite pod suncem moj korak.
Osvežite se na izvoru zvanom Kraljičino oko, tu sam podizala
malenu crkvu. Uđite u franjevačke crkve i manastire u Kotoru,
Baru, Ulcinju. Tu sam, u atrijumu. Čekam vas. Ponovite Agnus Dei.1
Pogledajte me u oči na freskama. U Gračanici, gde sam oslikana
zavetovana, mudra, mirna, pored Milutina sam, on večno treperi
u zlatu i dragom kamenju. U haljini i marami boje tišine,
tamnoj. Lice mi je staro, a krepko. Pogledajte me, vodiću vas. Do
manastira Sopoćani, uđite u tu crkvu-damu. Pronađite sliku
moje porodice. Mlada sam, u jarkom, crvenom plaštu sa dragim
kamenjem nad haljinom boje noći. Moj prvenac Dragutin,
kraljević, u belom je kavadionu2,
tkanina ima izvezene cvetove boje jorgovana. Ja sam njegov štit
i sklonište. Odećom je obeležen kao prvorodan i važan, moje prvo
kidanje. Kleknite sa mnom i pred slikom smrti moje svekrve,
majke, gospodarice, gospođe Ane. Moj muž je nosio Sopoćane na
plećima za nju. Pogledajte kako je u starosti mlada dok leži na
crvenom jastuku, sa belom maramom, kraljica-majka, na
ljubičastom pokrovu i čaršavima od svile. Kleknite, kao i ja.
Upitajte me, u kapeli manastira Đurđevi Stupovi sam
putevoditeljka.
Pročitajte dragulj-reči plemenitog
Danila o meni. Pisao ih je u kamenom Magliču, koji nadgleda sve
doline od Žiče do Đurđevih stupova. Sa zanosom i suzama. Dragi
Danilo. Privržen. Dostojanstven. Danilo, moj ispovednik i
brižnik, moj poverenik i prijatelj. O ženi-kraljici niko nije pre
njega beležio. O mojim darovima Svetoj Gori, Jerusalimu i
Sinaju je pripovedao i hvalio me.
Dodirnite moju ruku u
Bogorodičinom manastiru Tvrdoš, u nekadašnjem Humu, na steni,
Milutin ga je obnovio, jer sam u blizini imala trebinjski dvor.
Ruka je u rukavu od zlata i optočena dragocenostima. Osetiću
vas, primiti, prigrliti. Dodirnite, progovorite, poljubite.
Čekam vas vekovima.
Potražite me u Provansi. U mirisnim
poljima bez kraja, punim polena, probajte lavandin med i opijte
se vinima iz provansalskih vinograda. Među srebrnosivim
stablima maslina.
Pomolite se u dugovratoj,
gracioznoj crkvi Svetog Ahilija u Arilju, znajte da ju je
Dragutin iskreno sagradio na drevnom mestu. Poneo ju je u srcu i u
monaštvo. Pogledajte me, staricu, sa očima boje jezera, i
pozovite pred ikonom. Pogledajte moj lik bez krune i bez nimba,
pored muža i svekra, velika sam kao polje, pružila sam
ruke-korenje i stapam se, u monaškoj haljini, sa crkvom, a iz zida
izlazim. Sagnite glavu pred Hristovom majkom, prinesite joj
svoje misli. Okrenite se i ka meni. Želim da vam ispričam.
Otputujte u Vatikan, priđite mi. U
hladnoj, prastaroj riznici crkve Svetog Petra Sancta Sanctorium
– pronađite dar-ikonu, moju, koju sam poslala na put. Divite se
Prvovrhovnim apostolima-gorostasima3,
odćutite, ogolite srce. Spustite pogled ispod apostola,
približite se meni, molim se svetom Nikoli, a sinovi me čuvaju,
okrenuti jedan drugom kao stražari.
Devojke, namažite lice pomadom sa
mojim imenom. Neka se vaše lice osveži rosom.
Pomešajte se sa svima koji
prisustvuju „Danima jorgovana”, sljubite se sa svojim
najrođenijim, neznanim, u stvari znanim, jer svi
smo nastali iz Božijeg srca. U moje
ime se radujte, slušajte pesme. Čujem ih i ja. Vidim vas. Tražim
vas.
Čekam vas, moj spomenik traži svoje
mesto. U levoj ruci držim krst u proleće ovenčan jorgovanima, u
desnoj kameni Gradac, privijam ga kao dete. Imam pogled ptice,
haljinu boje golubice, u ustima mi je reč, skorela. Nađite je.
Potrudite se. Zovem vas.
Oslušnite.
Ogrejte se.
Obiđite ruševine mog dvorca u selu
Brnjak kod Ibarskog Kolašina.
Neka vas prime u društvo
francusko–srpskog prijateljstva u Kraljevu i u školski
internacionalni centar u rue de Borrego u Parizu. Dala sam im
svoje ime.
Na oblogu jedne knjige sam. Slikar iz
Mačve mi je podario velike oči (Mačva, dom mog Dragutina). Slika
je vatrena. Osmotrite me. Otvorite me.
Primite moju reč svim osetima. Kožom.
Kosom. Rukom. Grudima. Ustima.
Posetite sveto telo mog Milutina u
crkvi svete Nedelje u Sofiji. Približite se. Priklonite se
narodu koji ga poštuje i zove ga čudotvorcem. Priljubite se.
Poverujte. Pratim svog sina. Ostavite ikonicu na njegovom svetom
telu, pomoći će vam.
Milutin, kralj-graditelj, nijedan ga
kralj nije u gradnji svetinja nadmašio.
Pevajte mi na službi, kad me spomenu na
dan mojih sinova, u kasnu jesen. Ponovite, saglasite
plodonosne reči upućene svetom kralju Milutinu, da izmoli
milost za vas.
Maglič, grad-venac, krije mnoge tajne,
popnite se.
Priđite mi.
Poželite da me vidite i doći ću, jer
želje koje su iskrene i u kojima istrajete i Bog želi za vas.
Dajte mi srce kao prijatelju i sestri.
Neka bubnji i žudi.
_________________
1. Misna molitva pre pričesti.
2. Vid vlasteoske odeće, duga, tesno skrojena haljina, kopčala
se napred i imala prišivene zlatotkane trake na okovratniku i
celom dužinom.
3. Apostoli Petar i Pavle.
nazad
|